FÖRETAGSBLANKETTER
Usch...
-Frances... -Hej!
Tack för inbjudan.
Jag tänkte att det vore kul att snacka affärer här.
Tack för att du hjälper oss med rekryteringen.
Du ska få träffa Emmett Schabb som sitter i vår styrelse.
Jag vet vem Emmett Schabb är.
Vi anordnar några såna här varje år. Det är mycket jobb.
Våra eventkoordinatorer måste vara bäst. Vi betalar därefter.
Javisst... Jag älskar den där Lucian Freud-tavlan
Det är det enda självporträttet han lät barnen vara med i-
-och så tryckte han in dem i hörnet som nåt slags skämt.
-Helt riktigt. Du har öga för konst. -Tack.
Vi behöver en social person med stort kontaktnät.
Och investerare och marknadschefer. Jag känner många såna.
Våra chefer ska ha konsterfarenhet. Nån som du vore faktiskt perfekt.
Vi vill tillsätta tjänsten inom kort. Jag vill träffa kandidaterna först.
-Då kan Emmett... -Jag vill söka tjänsten.
-Ursäkta? -Jag vill inte låta skrytsam...
...men den här tjänsten skulle passa mig jättebra.
Min karriär är uppbyggd på mitt kontaktnät-
-och konst är verkligen min passion.
-Jag ska öppna galleri i Hastings. -Jaså?
Jobbar du inte heltid på rekryteringsfirman?
Jo, men chefsrekrytering är inte direkt min passion.
Det här kanske låter galet...
...men jag skulle verkligen vilja söka tjänsten.
Men jag lovar att ändå ge er andra bra kandidater.
Visst är det galet... men jag gillar det.
Skicka mig ditt cv. Ursäkta mig.
Herregud...
-Jag tror att jag är ren nu, Diane. -Det tror inte jag.
-Den här, då? Den är lite snuskig. -Ja.
Det räcker. Den är ren nog.
Den är fortfarande snuskig...
Att du har tagit hand om mig så här har fått mig att fundera.
Jaså?
Du skulle bli en fantastisk mamma.
-Va? -Du är så omhändertagande.
Men det här är inte samma sak. Du är ju en vuxen man.
Jag tog just dig på kuken. Så gör man inte med bebisar.
Du har ju alltid velat adoptera.
Vi borde fundera på det. Det här kanske är rätt tidpunkt.
Ja, men vi har det ju bra, bara du och jag.
Du har sagt att alla adopterade barn har fetalt alkoholsyndrom-
-och att de asiatiska barnen blir goth.
Mycket har hänt sen dess. Jag har förändrats.
Det jag var med om har gjort mig mer klarsynt.
-Man får perspektiv. -Självklart.
-Men nu tar jag ju hand om dig... -Jag mår ju bra.
Du kan lägga den energin på att ta hand om en bebis i stället.
En liten knubbig bebis...
-Vad fan... -Vad tycker du, då?
-Skojar du med mig? -Vad är det?
Tack! Ja...
-Vad har hänt? -Tack. Hej då!
Berätta nu. Vad är det?
Det är inte officiellt än, men de vill ge mig ett erbjudande.
-Ja! Fantastiskt! Grattis! -Tack.
Jag ska äntligen få jobba med sånt som jag vill jobba med.
Sånt som faktiskt är kul.
Jag ska inte ropa hej än... men det bådar gott, eller hur?
Är det där Robert?
Är det där en kyrka? Ska han få bilen tvättad...?
Han verkar precis ha kommit ut och pratar med prästkillen...
Kolla på kläderna. De är inte hemska. Vad är det som händer?
Jag vet inte. Robert går aldrig i kyrkan.
Och han har med sig barnen. Varför gråter de inte?
-Nu går han. Bra. -De kanske ska till en annan kyrka.
-Hallå? -Hej.
Hur står det till med dig i dag?
Jag ville bara kolla hur barnen mår.
Om ni har gjort nåt speciellt i dag...
Alla dagar med dem är speciella.
Vi började med att äta frukost på en mexikansk diner.
Sen åkte vi på sightseeing och drog till kyrkan.
-Drog vart då...? -Till kyrkan.
Vi mötte en FBI-agent och skjuter pilbåge med honom nu.
-Sen när går ni...? -Vänta.
-Berätta om din fullträff. -Jag fick nästan två fullträffar.
-Det är svårare än det ser ut. -Jaså? Vad kul!
Man håller instinktivt andan, men knepet är att andas när man skjuter.
Ja, precis som indianerna!
Det låter coolt. Du, varför var ni i kyrkan i dag?
Var det nån barnkonsert eller välgörenhetsloppis eller nåt?
Nej, pastor Mike välsignade oss bara.
-Välsignade? -Ja, det var rätt kul.
Går pappa ofta dit...? Är han stammis i kyrkan?
Snyggt!
-Jag måste gå. -Tom...
Pastor Mike? Vad fan...?
Bra! Om du alltid skjuter så kan du vara med i OS.
Kolla, Tom! Hon träffade det blåa, strax utanför det röda.
Enastående, Lila! Du är som Ted Nugent.
Skulle du kunna döda med den där?
Kanske. Jag träffade mitt i prick sex gånger när vi sköt i skolan.
Du utmärker dig inom nåt. Det är grymt!
Vad är du bäst på i skolan?
Jag fick högsta betyg på mitt arbete om ogiftiga ormar.
Otroligt! Jag är så stolt över er.
Får jag krama er fast det inte är coolt?
Mår du bra, pappa?
Jag mår superbra! Vad sägs om varm milkshake?
Ja!
Milkshake-björnen...
-Hallå? -Här inne!
-Vad gör ni? -Kolla. Hon solar sig.
Nej, nej, nej.
-Hon är ogiftig. -Och? Ta bort den härifrån.
Hon var så ledsen i affären. Hennes bur var jätteliten.
-Och hennes kompis hade död. -Jag beklagar, men...
-Hon får bo hos pappa. -Nej, barnen ska ta hand om henne.
När hon börjar ömsa skinn kan hon behöva lite hjälp.
Du kan inte fatta beslut som påverkar oss alla...
Vet du ens hur man tar hand om en orm?
-Vi har fått en broschyr... -Jag frågade Tom.
Man ger den mat och vatten och ser till att den inte rymmer.
Nej, det här är en ogenomtänkt... ogenomförbar plan.
Jag har redan planer för det här rummet.
De planerna innefattade inte att göra om det till ormgrop.
-Ja, du har tagit bort mina saker. -Tom, gå inte. Vi bråkar inte.
Jag är inte arg på dig.
Jag ska bara hämta mina grejer så att jag kan gå hem till Kevin.
Vilka minnen... Vad ska du göra med rummet?
Om vi ska vara medföräldrar eller vad vi ska kalla det-
-måste vi fatta såna här beslut tillsammans.
Du har rätt.
Jag ska ta hit alla böcker som jag har magasinerat-
-och göra det här till ett läsrum.
Fantastiskt! Det låter jättemysigt.
-Ska du ha en öppen spis också? -Vad är det med dig?
-Vad menar du? -Du har varit skum på sistone.
Menar du kanske "glad"?
Jag vet inte. Du är bara... Jag vet inte.
Du ler hela tiden. Det sägs att du bär kostym.
-Och du går i kyrkan. -Då är det ingen hemlighet längre...
Jag trodde aldrig att jag skulle vandra den här vägen.
Efter att jag hade flyttat kände jag mig ensam-
-och ville ha nån att prata med, så jag vände mig till killen där uppe.
-Som i Gud? -Ja. Han har varit en fin vän.
Jag ler mycket för att jag känner mig tillfreds.
-Du, då? Hur mår Frances? -Vill du verkligen veta?
Jag har fått ett väldigt bra jobberbjudande från Sotheby's.
-Är det sant? -Ja. Jag är också tillfreds.
-Underbart. Jag gläds med dig. -Varför det?
För att jag vill att du är lika lycklig som jag.
Vi har många fina minnen härifrån och har haft några fina år ihop.
Se på oss nu - vi blomstrar ju.
Okej...
-Ormen ryker. -Sov på saken.
Inte bokstavligt - då biter hon dig i baken...
Ska vi skaka hand - som vänskapliga medföräldrar?
Så kan man också göra. Coolt.
-Okej. Vi ses sen, ungar! -Hej då, pappa!
Jag tar med mig fodermöss i morgon. De kallas för "pinkisar".
De är djupfrysta, som små ormsnacks. God natt!
Han är bara så...glad.
Han hanterar allt så bra.
-Han kanske luras. -För att jävlas med mig?
Ja, och det verkar fungera.
Han lurar mig inte och jag vill knappt erkänna det...
...men jag är inte glad för att han är glad.
Det är en vanlig känsla. Många av mina patienter...
-Hej. -Hejsan...
-Riley. Jag är Coles flickvän. -Hej. Jag heter Frances.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
-Hon verkar trevlig. -Hon är en slampa.
Hon stryker runt här och gnider sig mot allt.
Hon är så törstig av allt knullande.
-Men Gud... -Jag vill prata om dig i dag.
Nu fokuserar vi på ditt nya jobb. Har de sagt nåt om lönen?
Det är ofint att prata om pengar, men lönen är hög...
Underbart. Du har fått ett jobb som du faktiskt gillar-
-och löneökning - minus Roberts halva...
-Det kommer att gå bra. -Ja... Vänta lite. Vad då?
-Jag sa att det är bra betalt. -"Minus Roberts halva"?
Du är ju inte skild än, så om du tar jobbet-
-blir det en del av Roberts levnadsstandard.
-Nej, det stämmer nog inte. -Minns du inte Julie Reddick?
Coles kompis mamma vars yogabyxföretag-
-börsintroducerades två veckor innan hon sparkade ut maken?
Han behöver aldrig mer jobba - och han trodde inte ens på idén!
Robert skulle aldrig göra så - inte längre.
-Har du berättat om jobbet? -Ja.
-Hur reagerade han? -Han verkade bli...
...väldigt glad.
Det skulle du också vara om du fick betalt för att inte göra nånting.
Jag måste dra.
Så kan det väl inte vara, Max?
Det är orättvist att jag ska straffas för att jag är familjeförsörjare.
-Lugna dig, kära du. -Ska han gynnas av min höga lön?
Ja, han kan hävda att din inkomst räknas som gemensamma tillgångar-
-och ligger till grund för er levnadsstandard.
Oavsett när ni separerade. Det händer. Ett ögonblick...
Jag ska bara hitta en penna.
-Max? -Älskling, har du tagit min penna?
Behöver du en penna...?
-Inte den här! -Max... Jösses.
-Det är ju den du gillar! -Max...
Jag skulle vilja skjuta upp mitt startdatum något.
-Skjuta upp? -Det är brukligt vid graviditet.
En ren rutinåtgärd.
-Är ni...gravid? -Nej, det hade varit ett mirakel.
-Sjuk? -Nej, allting är som det ska.
Det har skett en oförutsedd ekonomisk händelse gällande min ex-man.
Min blivande ex-man. Därav uppskjutandet.
-Jag förstår. -Är ni frånskild?
-Nej, min fru har gått bort. -Jag beklagar.
Ha tålamod. Det här kan verka kaotiskt.
Men i ett nötskal finns det en stor fördel.
Jag jobbar gärna för er utan lön i sex månader.
Ni får allt: mina kontakter, mina färdigheter och min konstpassion.
Sen skulle jag officiellt börja efter uppskjutandet.
Det låter väl inte så tokigt, va?
Vi brukar inte låta anställda arbeta utan lön.
Jag var rädd för det, eftersom ni är en man med moral.
Men i punkt fem... Nästa sida...
Jag har inte mina glasögon med mig.
Punkt fem avser den här oförutsedda händelsen.
Ni skulle då kunna "belöna mig" med en bonus efter första året-
-för att kompensera mina obetalda månader.
Eller inte... Ni har kanske några idéer vi kan bolla?
-Tänk på saken, bara. -Frances?
-Vad gör du här? -Jag ville prata med dig.
Jag ville diskutera planen som jag mejlade dig om.
Återigen... Jag tror att det här skulle gynna oss alla.
Du kunde bara ha ringt.
Ja, men det här är lite okonventionellt...
Öga mot öga... Vi kan diskutera er syn på saken.
-Det här går vi absolut inte med på. -Nej. Det är inte rimligt.
Okej, det förändrar ingenting alls.
Jag försöker bara bolla lite... som man brukar göra...
-Vill du följa mig ut, Courtney? -Jag är lite upptagen...
Självklart! Och jag ser fram emot att fortsätta dialogen framgent.
Hörs vi på måndag, då?
-Visst. -Okej. Hej då, hej då...
Ja, "Hornet's Nest"...
Får jag dela en sak med gruppen?
-Självklart. -Tack, Jim.
Jag uppskattar verkligen gemenskapen här.
-Du är redan som en i familjen. -Tack, Mag.
Du går igenom en mörk tid, Robert. Hur mår du?
Mycket har med min blivande ex-fru att göra. Hon går sin egen väg.
Sin egen "väg till Damaskus"...
Men jag försöker verkligen att önska henne allt gott.
Men tro mig - det är svårt.
I synnerhet med tanke på hur hon särade på benen för en annan.
Ursäkta, damer. Det låter rått, men det är sant.
Det var med en konstprofessor - ett franskt svin.
Han rotade runt ordentligt där inne.
Ja... Men jag ska ge honom en sak...
-Hallå? -Hej, Courtney. Det är Frances.
-Jaha... Hej. -Hej.
Förlåt för röran i går.
Hur som helst...
Jag tänkte bara meddela dig...
...att jag kommer att tacka nej till jobbet.
Visst.
Det är inte riktigt läge nu, som du kanske har gissat.
Ja, vad tråkigt.
Ja... Det tycker jag med.
Men jag kommer att presentera många bra kandidater för er.
Det behövs inte. Vi kommer att anlita en annan firma.
Det blir inte lika rörigt. Vi börjar på ny kula.
Självklart... Ny kula.
Ja... Vi ses, då.
Ja, och vi kan väl ses nån gång...
De flesta av Eakins nakenporträtt föreställde män-
-men jag anser att kvinnoporträtten var ännu mer fängslande.
Lägg märke till den hyperrealistiska skildringen av venusberget-
-den tunga bysten, modellens dystra uppsyn...
Det är ovanligt för den här perioden.
Fångar Eakins helt enkelt verkligheten-
-eller försöker han göra sig lustig?
Nu vill jag höra era tankar.
Ja, mannen längre bak?
Konstnären kanske inte såg kvinnorna som människor.
Kanske var de inte mer....
...än objet de pervers djurisk åtrå.
Den tolkningen är ovanlig... Nån annan?
Han kanske bara såg dem som redskap.
Redskap att efteråt lättvindigt göra sig av med-
-så som fransmannen gör.
Jaha... Intressanta observationer.
Tack, men Eakins var inte fransman.
Läs på om Wood till nästa gång-.
-och lämna in era uppgifter till lärarassistenterna. Tack.
-Bonjour, Julian. -Fan...
-Vem är du? -Robert DuFresne.
Du har knullat min fru... Frances DuFresne.
...Frances DuFresne.
Jag är inte fransman.
Julian...
Jag har en sak till dig.
Du vet nog vad du bör göra.
Vad ska jag göra med den här? Jag vill inte ha den...
Jag ska hjälpa dig. Lägg den bredvid din puddingbägare.
Julian...
Jag förlåter dig. Jag förlåter dig.
Du är förlåten!
-Ha en bra dag. -Okej. Det ska jag.
Tom!
-Sladden räcker inte. -Ta en förlängningssladd. I köket!
Text: Charlotte Saka www.sdimedia.com